Retail tekst av aMvEL. Synket til REWARD av jeem.
Hva jeg er mest redd for? La meg se...
Global oppvarming. Og dårlige karakterer.
At telefonen skal ringe midt på natta.
At jeg er en for stor perfeksjonist.
- Dette er ikke et jobbintervju. - Å, ja!
Jobbintervjuer.
- Ingenting. - Akkurat. Hva med duene?
Jeg liker dem ikke. De er lumske.
Å miste Mitchell.
Hotellsengetøy.
At jeg aldri får førerkort. Eller at jeg får det, og at bildet er dårlig.
Å dø alene.
- Fant du skoene dine? - Ikke i dag, mamma.
Jeg vil bare vite om du fant dem.
Hvorfor plager du meg? Jeg har panikk!
- Du må slappe av. Du skal bare kjøre opp. - Det er tredje gang.
Og hvis jeg stryker igjen, må jeg vente seks måneder.
Det er seks måneder til hvor du må kjøre meg overalt.
Så sa jeg lissom: "Jeg bruker det ikke."
- Og hun sa lissom... - Lissom?
"...hvis ikke, kan du ikke spille." Og da lissom...
- Haley, lissom. - "...det er greit."
- Og hun var lissom... - Lissom?
- Mamma! - Lissom?
- Gi deg! - Ikke si "lissom" hele tiden!
- Jeg blir flau! Gi deg! - Lissom, lissom, lissom...
- Jeg fant jakka di, Haley. - Hvorfor maser alle på meg?
Herregud!
Hun kan ikke fokusere på to ting samtidig.
En god egenskap hos en sjåfør.
Vi må skaffe deg sko til ballet i kveld.
Nei, jeg skal ikke dit.
Hva mener du? Hvorfor ikke?
Fordi skoleball er teite.
En haug med umodne guttunger som prøver å imponere med å være kule,
mens de egentlig bare er idioter.
- Klar til å gå under? - Ja.
Hva er det dere gjør?
- Skattejakt. - Skattejakt.
Jøss.
Kabelmontøren var under huset vårt.
Da han dro, sa han til Haley:
"Litt av en samling dere har under der."
Men saken er at vi aner ikke hva han snakket om.
Hele uken har Luke og jeg lurt mer og mer på hva det kan være.
- Det er sikkert kule gamle ukeblader. - Ja.
Eller halsbånd laget av dyretenner.
Eller insekter dypfryst i rav.
Hva om det er veldig dyre vinflasker?
Eller en rustning?
Hva om det er eldgamle indianske pilhoder?
- Eller gullbarrer? - Tror du?
Hvorfor tar dere ikke en titt under huset?
Cam, hvor kommer denne dokka fra?
Fra Janice og Olivia. De kom med den i går. Lily elsker den.
Virker litt pyntete til å komme fra dem.
Fordi de er lesbiske?
Er ikke det å sette dem i bås?
Jo, det er vel det. Beklager. Hadde de med kaffetrakteren vår?
Nei, den var for stor. De kjørte motorsykkel.
Vi hadde en pinlig start med barnelegen vår,
- en hyggelig asiatisk dame... - Ikke relevant.
...som heter dr. Miura. Så jeg var så modig at jeg inviterte henne på brunsj.
Modig?
Hun sa ingen pasienter hadde gjort det før.
- Ja. Undertekst: "Dette er snålt." - Jeg hørte ingen undertekst.
Hører du det nå?
Jeg vet ikke hvorfor vi gjør dette.
Fordi hvis Lily blir syk og det er mangel på Tamiflu,
hvem tror du får vaksine?
Pasientene hun liker.
Hvis du baker en kake, får vi kanskje gratis røntgen.
Det handler om forbindelser.
Hvorfor tror du tannlegen gir meg så mye?
Fordi han er homse og er forelsket i deg.
Tror du det?
Mamma? Jeg har feber.
- Kom, så skal jeg kjenne, mi amor. - Jeg vil ikke at du skal bli syk.
- Det kan være dødelig. - Stå for all del ved siden av meg.
La meg kjenne på deg.
Men du er ikke varm, papi.
Antakelig fordi du laget mat og hendene dine er varme.
Jeg får droppe festen i morgen for sikkerhets skyld.
Ja, festen.
- Hva? - Festen.
Jeg forstår cirka 20% av det som foregår her.
Festen er på et tivoli, og Manny er redd berg- og dal-baner.
- Stakkars liten. - Jeg vet ikke hvorfor,
for faren hans er ikke redd for noe.
Verken tyrer, høyder, helikoptre eller raske biler...
Men gå på middag med ham og vent på regningen.
Da ser du frykten i øynene hans. Som om servitøren er et gjenferd.
- Spent? - Ja!
Vi er som Ponce De Leon og sønnen hans, lille-Ponce.
- Hvem er det? - Berømte skattejegere.
Het han Ponce? Han ville blitt ertet på skolen min.
De ville antakelig kalt ham Mons.
Mons.
Eller kanskje Pose-Ponce.
Den er god.
Da setter vi i gang.
Huff da!
- Alt i orden, pappa? - Ja da.
Det tar mer enn å sitte fast
i et trangt, mørkt rom med et villdyr
- for å skremme pappa. - Ja vel.
Barna må aldri se at du er redd.
Du må være den klippen de kan gripe fatt i på et stormfullt hav.
Faktisk kan en klippe synke. En flytende klippe, da.
Vi tar det én gang til. Det blåser, og du har mange papirer...
Da gjør vi det.
God befaring. Nå vet vi hvor landet ligger.
- Skal vi ikke gå inn? - Jo, det skal vi.
Men ville det ikke vært morsomt hvis vi brukte skibriller og grillutstyr?
- Kanskje. - Ja.
- Det gjør vi. - Ja vel.
- Det er et flott antrekk. - Takk.
Kjekt å se deg uten legefrakken.
- Du har faktisk en fin figur. - Ro deg ned et hakk.
Vi prøver å bli venner, ikke starte en trekant.
- Lily ser godt ut. - Synes du?
Burde hun ha flere tenner?
Jeg ser barn som løper rundt i parken som ser ut som haier.
Hun er perfekt. Ikke sant, Lily?
Se hvor rolig hun er med deg.
Hun er vanligvis urolig hos nye folk.
Hun føler vel at du blir en god venn,
både i gode tider og i influensasesongen.
Mamma.
Sa hun...
Det første ordet hennes er alle homofile fedres mareritt.
Mamma.
Jay, han innrømmer det ikke, men jeg vet at Manny er lei seg
for at han går glipp av festen.
Kanskje vi kan dra et sted så han glemmer det?
Jeg kunne gjettet at han slet med berg- og dal-baner.
Guttungen blir svimmel når de svinger stolen hos frisøren.
Hva med å ta ham med til moloen og fiske?
- Manny! - Liker han å fiske?
Ja. Han kommer fra en lang linje med fiskere og smuglere.
Men jeg oppmuntrer fiskingen.
- Liker du å fiske, Manny? - Fiske? Ja.
Skal vi dra til moloen i dag?
Er dette et triks for å se om jeg er syk?
Nei, kanskje den friske luften gjør deg bedre.
Ja! For det er ingen andre steder jeg er så i ett med...
Bare hent jakka di.
- Er du nervøs? - Hold kjeft, Alex.
Jeg bare spør. Jeg ville vært nervøs om jeg var deg.
La henne være. Dette går bra.
Så lenge jeg ikke får den samme fyren.
- Han er så slem. - Det gjør du nok.
- Det gjør du ikke. - Han hater meg.
- Han hater deg ikke. - Han kjeftet på meg.
- Haley... - Du kjørte i buskene.
Det er ham. Ikke vær til meg.
Ikke vær til meg.
Ikke vær til meg. Hei.
Takk og lov!
Kom igjen, jeg har ikke hele dagen.
- Jeg må kaste opp. - Nei, hør her.
Sett deg inn, fest bilbeltet,
pust dypt tre ganger og slapp av.
Han ser sikkert hundrevis hver dag.
Han husker deg antakelig ikke.
- Greit. - Greit.
Opp med dampen, tabbetryne.
Det er mer en tre innpust.
Ser du hvor mye bedre dette er?
Bilen går inn, tar opp video og så ser vi hva som er der inne.
- Er ikke det genialt? - Er du redd for å gå inn?
Hvorfor sier du det?
Da du stakk hodet inn, skrek du litt.
Jeg sa jo at det var treverket.
Dessuten er dette mye kulere. Det er slik NASA gjør det.
Gi meg den lille boklykten.
Den siste biten i puslespillet.
Utskytning.
- Pappa? - Ja?
Hvordan kan du styre hvis du ikke vet hvor du skal?
Grip øyeblikket. Tar det på gefühlen.
Du må bruke Jedi-taktikk.
- Mistet du bilen min? - Nei.
- Du mistet bilen min! - Nei da!
Det var min bil! Jeg fikk den av bestefar.
- Jeg sa at du skulle gripe øyeblikket! - Ikke skrik!
- Våpenhvile? - Ja. Beklager.
- Dette er deilig. - Takk.
Oppskriften er fra det nylig avdøde magasinet Gourmet.
Hvorfor blir alt jeg elsker borte?
Jeg tror ikke engang hun sa "M" -ordet.
Vi hørte det. Klart som dagen.
Jeg vet ikke hva vi har gjort galt.
Jeg sluttet i jobben så jeg kunne være hjemme med henne,
men det er kanskje ikke nok.
Kanskje vi ikke gir henne nok feminin energi.
Jeg tror ikke du bør være redd for det.
Det er fordi du er asiatisk.
- Cam... - Beklager.
Skal jeg late som jeg ikke ser de rosa pandaene?
Pandaer er fra Kina. Jeg... Samme det.
Jeg tror det min hysteriske partner sier,
er at de første seks månedene i sitt liv
ble Lily tatt vare på av kjærlige asiatiske kvinner på et barnehjem.
Hun ble helt klart knyttet til dem, og så kommer plutselig du
med all din asiatiskhet
og bryster og livmor og kvinnelige deler,
og nå kommer alt tilbake til henne. Og jeg bare...
Dere overdriver.
Lily satte sikkert sammen noen tilfeldige stavelser
som tilfeldigvis hørtes ut som det ordet, men det er alt.
- Tror du virkelig det? - Selvsagt.
Hun har rett.
- Vi overdriver. - Vi overdriver.
Pappaene dine overdriver.
- Mamma. - Ja vel.
Nei, hun har tatt sitt valg.
Venstresving.
- Her? Ja vel. - I krysset. Ja.
- Venstre. - Hva?
Jeg sa venstre, du kjører til høyre.
Vent! Jeg prøver!
- Stopp. - Nei, jeg klarer dette.
Stopp nå!
Hvorfor gråter du?
- Hvorfor hater du meg? - Svarte.
Jeg hater deg ikke, Haley.
Du virker som ei kjekk jente. Du minner meg om datteren min.
Derfor vil jeg at du skal leve et langt og lykkelig liv, og være trygg.
Og ikke skade datteren min.
Jeg vil så gjerne ha lappen. Jeg har øvd så mye.
- Skal du promillekjøre? - Nei.
- Skal du tekste mens du kjører? - Nei.
Greit. La oss ta det fra begynnelsen.
Kan du smile først?
Jeg blir mindre nervøs hvis du smiler.
- Det hjalp ikke. - Bare kjør.
Dette føles som en god dag for kveite.
Fortalte jeg om den gangen jeg brukte peanøttsmør og syltetøy til agn
og fanget en revehai?
Jeg vet ikke, du forteller meg mye rart.
- Hvorfor går vi denne veien? - Det er bare en annen vei.
- Noe er på ferde. - Hva snakker du om?
Våkne, gammer'n. Hun prøver å få meg på berg- og dal-banen.
- Nei da. - Jo, det gjør jeg.
- Hva? - Det var det jeg sa.
- Du må trosse frykten. - Er det derfor vi er her?
Hvorfor sa du ikke noe til meg?
Fordi du ikke kan lyve. Han ville sett rett gjennom deg.
Jeg vil ikke kjøre berg- og dal-bane.
Du var redd for å tenne på grillen,
men nå har øyenbrynene vokst ut igjen og laksen din er legendarisk.
- Hva om jeg faller ut? - Jeg fanger deg.
Det er ikke mulig. Han knuser deg.
- Hva om jeg kaster opp? - Jeg vasker det vekk.
- Det blir ikke første gang. - Og jeg som har nye sko.
- Du gir deg visst ikke. - Det vet du.
Greit. La oss få det overstått.
- Det er gutten min. Vamos, Jay. - Jeg kjører ikke den der.
Det er ikke bra for ryggen min.
- Ryggen din er helt fin. - Jeg har problemer med øregangen.
- Ikke si at du er redd også. - Redd?
Hva mener du med redd? Er jeg et barn? Jeg er ikke redd.
Ser du? Du kan ikke lyve.
Hvis ikke han gjør det, gjør ikke jeg det heller.
Herregud. Greit! Jeg kjører alene.
Her, ta den jentete veska mi. Og du tar solhatten min.
Og hvis det blir nødvendig, der er dametoalettet.
Jeg er ikke mann nok til å stå imot.
Hold veska mi.
Svarte!
- Hvorfor tar det så lang tid? - Jeg vet ikke.
Jeg har ikke panikk, fordi jeg ikke har sett en stor vannsprut ennå.
Jeg tror jeg vet hvorfor du ikke vil gå i kveld.
Fordi skoleball er teite?
Nei, fordi du ikke kan danse.
- Feil. - Jeg kan hjelpe deg med det.
- Herregud. Nei, mamma! - Kom igjen. Ja.
Jeg pleide å være litt av en danser.
Plutselig forstår jeg hva du og pappa har til felles.
Stopp, mamma.
Stopp, vær så snill. Jeg kan danse.
Jeg vil ikke ta del i det sirkuset.
Du er vakker, jenta mi. Noen kommer til å be deg om å danse.
- Jeg vet det. Det er bare dumt. - Noen ber deg.
- Hvorfor sier du det hele tiden? - Noen ber deg.
- Men hva om ingen gjør det? - Hvis ikke,
gjør du nøyaktig det samme jeg sa til søsteren din.
Pust dypt tre ganger og slapp av.
Selv rådene jeg får er arvegods.
Jeg klarte det, mamma! Jeg besto!
- Gratulerer! - Jeg fikk førerkortet!
- Jeg har førerkort! - Haley, håndbrekket står ikke på.
- Løp til resepsjonen. Løp! - Løp! Nå!
- Jeg kan ikke tro at du mistet bilen min. - Den er borte. Glem den.
Kanskje det er bedre om vi ikke løser dette lille mysteriet.
Av og til er skatter mer verdifulle i fantasien,
enten det er gull eller baseballkort eller sjørøverkart.
Tror du virkelig det kan være sjørøverkart der?
Jeg er 100% sikker på at det er mulig.
Greit, jeg går inn.
Hva?
Mener du det? Jøss!
- Hva ser du? - Ingenting. Det er veldig mørkt her.
Vent litt, jeg tror jeg ser bilen. Den er borte ved...
- Hva er det? - Jeg tror jeg sitter fast.
Hvordan sitter du fast?
Beltehempa hang seg fast i et rør, og det er varmt!
- Har du prøvd å vri deg? - Det er varmt, pappa! Fort deg!
- Jeg kommer. - Fort, det er edderkopper her!
Kommer!
- Beklager at vi oppførte oss så snålt. - Nei, det går bra.
Vi vil gjerne si at vi vanligvis ikke er slik,
men du kjenner oss godt nok til å vite at det ikke er sant.
Jeg hadde et veldig komplisert forhold til moren min.
Hun ble født i Japan og var veldig tradisjonell.
Ville ikke at jeg skulle bli lege.
Jeg burde gifte meg og få barn.
Men med faren min
kunne jeg snakke, og han lyttet faktisk på det jeg sa.
Så det jeg prøver å si er,
at forholdet mellom mor og datter ikke alltid er perfekt.
- Takk. - Takk.
Og etter min mening
har Lily to fedre som er så glade i henne,
så hun er verdens heldigste lille jente.
- Tusen takk. - Takk for det. Så snilt.
Takk.
Hvordan er forholdet mellom deg og moren din nå?
Hun blir bare glad hvis det viser seg at jeg er en asiatisk stereotyp.
Men det skjer ikke.
Jeg så dem ikke!
- Jeg kommer. - Her borte.
Det er... Spindelvev. Herregud.
Gutten min var i vansker, så jeg la frykten til side og reddet ham.
Gjør det meg til en helt? Ja, det gjør det.
Dette skal vi ordne.
Sånn.
- Takk, pappa. - Det er sånt fedre gjør.
- La oss komme oss ut. - Jeg vil ha bilen.
Mener du det?
Det var en julegave. Kan du finne den?
Ja da, vi kryper helt bort.
Der er den.
Der. Alt i orden?
Ja. Med deg?
Vet du hva? Ja, faktisk.
Vi klarte det!
- Vi er under huset! - Ja!
Søren heller. Vi er her uansett.
- La oss se hva vi finner. - Ja.
To fryktløse eventyrere på vei mot...
Lik!
Vi ringte politiet, og en haug med etterforskere kom.
Det var Halloween-dekorasjonene til den forrige eieren,
så det var ganske morsomt. Det synes iallfall jeg.
Alle er redd for noe.
Høyder, klovner eller små rom.
Liker du det, Jay?
Jeg gjorde det!
Det er noe man kommer over, men så er det barna våre.
Passer de inn?
Er de trygge?
Den frykten kommer man aldri over.
Så av og til må man bare puste dypt,
gi dem en klem og håpe på det beste.
- Ha det. - Øyne på veien.
- Glad i dere. - Øyne på veien.
Herregud!
Alle problemer løses ikke alltid.
- Jeg tror hun vil ha dokka. - Vet ikke hvor den er.
Mamma.
Når du klemmer på dokka sier den "mamma".
- Visste du det? - Nei.
- Dokka sier "mamma." - Dokka sier "mamma."
Dokka sier "mamma!"
Men når de gjør det, er det helt topp.
Mamma sier at det står en gammel kiste på loftet.
Ja, bestefars gamle skipskiste.
I en film jeg så var det en gammel kiste
med et hemmelig rom, og da de åpnet det,
fant de mange gamle malerier
av verdens beste malere som ble gjemt under krigen.
- Bestefar var i krigen. - Skal vi gå opp?
- Klart. Det kan være diamanter. - Eller samuraisverd.
Eller Uavhengighetserklæringen.
Det spiller faktisk ingen rolle hva som er der.
Det viktige er hva vi kan gjøre med pengene vi får fra det.
- Vi kan kjøpe en motorbåt. - Eller en robotrengjøringsmaskin.
- Eller et svømmebasseng. - Eller en tomannsubåt.
NORWEGIAN